Sähkökitara

Kitarat ovat yleisimpiä kielisoittimia. Nykykitaroita muistuttavia soittimia on soitettu noin. 5000 vuotta.  1930 luvulla kehitettiin sähkökitara jossa sähkömagneettiset mikrofonit jotka muuttavat kielen värähtelyn sähköisiksi signaaleiksi. Mikrofonien määrä ja koko vaihtelee kitaran mukaan.  Yleensä kitaroissa on joko kaksi kahdenkelan mikrofonia tai kolme yhden kelan mikkiä. Yhden kelan mikeissä on kuuliampi ja kirkkaampi ääni. Kaksikelaisen eli humbuckerin ääni on tummempi ja vahvempi. Mikrofonit vahvistavat kielten äänet kitaraan kytkettyyn vahvistimeen. Tästä nimitys sähkökitara.  

Sähkökitaran kieliä voi ainoastaan valmistaa teräksestä tai rauta-nikkeli –lejeeringistä, tai muista sitkeistä, hyvin vetojännitystä kestävistä ja magneettisia ominaisuuksia omaavista metalliseoksista. Tämä nimenomaan sähkömagneettisten mikrofonien takia. Mikrofonit eivät reagoi tavalliseen ääneen vaan magneettiseen värähtelyyn. Jollaista magneettiset kielet tuottavat. Kitaraan voi myös liittää pedaaleja. Niiden avulla ääneen saa erilaisia efektejä esim. särö tai kaiku. Monet kitarat kuitenkin suosivat efektitöntä ääntä.

Ensimmäiset sähköisesti vahvistetut kitarat olivat havaijinkitaroita, eli niin sanottuja steel -kitaroita. Havaijin musiikki oli varsin suosittua 1920- ja 30-luvuilla. Nationalin resonaattorikitaroihin metalliosia valmistanut Adolph Rickenbacker  tapasi 1920-luvun lopulla George Beauchampin ja Paul Barthin, jotka olivat askaroineet sähkömagneettisen mikrofonin parissa. Yhteistyössä he valmistivat ensimmäiset sähköiset havaijinkitarat 1930-luvun  alussa.  
Ensimmäinen varsinainen sähkökitara ilmestyi kun akustisiin kitaroihin liitettiin mikrofoneja, mutta ongelmana oli kitaran ja vahvistimen välinen kierto, mikä ilmeni kova äänisenä ulinana. Les Paul oli ensimmäinen joka ratkaisi kierto-ongelman rakentamalla umpirunkoisen sähkökitaran. Les Paul yritti tuolloin saada Gibsonin valmistamaan sitä, mutta he eivät olleet kiinostuneita asiasta. Samojen ongelmien kanssa kamppaillut Leo Fender päätyi hiukan myöhemmin samaan ratkaisuun kuin Les Paul. Tästä syystä ensimmäinen myyntiin tullut umpirunkoinen sähkökitara oli Fender Broadcaster 1948, jota valmistetaan nykyisin miltei muuttumattomana nimellä Telecaster. Sen jälkeen Gibson kiinostui Les Paulin kitarasta ja Gibson esitteli Les Paul mallinsa vuonna 1952. Alun perin siinä oli kaksi yksikelaista mikrofonia jotka myöhemmin korvattiin kahdella humbucker mikillä.