Osaan pidättää henkeä ja hallita ajatuksia, jotten pyörry tai sekoa.
Olen tehnyt sitä niin pitkään kuin muistan.
Otatko lisää? Erik?
Ei kiitos.
Pitele haarukkaa kunnolla, Erik.
Mikä on?
Ruokailun jälkeen keskustellaan.
PAHUUS
Ahdistelua. Pahoinpitelyä.
Ymmärrätkö, mitä tarkoitan ja mitä seurauksia tämä saa?
En ole kuunaan rehtorin virassani tässä koulussa –
– kohdannut noin kuritonta oppilasta ja yhtä häikäilemätöntä käytöstä.
Erik Ponti!
Nyt kuuntelet.
Se, että täällä on opettajia –
– jotka kehuvat lahjakkuuttasi ja lukupäätäsi –
– ei tee käytöksestäsi vähemmän paheksuttavaa. Päinvastoin.
En käsitä. Se on tolkuntonta.
Pelottavaa.
Vain yksi sana kuvaa kaltaisiasi, ja se on pahuus.
Pahuus puhtaimmillaan. Muuta selitystä ei ole.
Sinä kaipaisit kunnon selkäsaunaa...
...jos toistakin.
Et voi koskaan astua jalallasikaan yleiseen oppikouluun tässä maassa.
Voit nyt poistua.
Vain yksi sana kuvaa kaltaisiasi, ja se on pahuus.
Lienee parasta, että laadin rahaston Erikin nimellä.
– Oletko puhunut miehesi kanssa? – Nämä tavarat ovat minun.
– Hänhän on pojan isäpuoli. – Mitä palkkioosi tulee...
Jutellaan siitä kauppojen jälkeen.
Erik, käy sisään.
– Olet tavannut lakimies Ekengrenin. – Olit silloin vasta tuon korkuinen.
Tapasimme isäsi hautajaisissa. Olimme vanhoja koulutovereita.
Anteeksi. Käsitelkää sitä varovasti.
Varokaa ovea. Kas noin.
Erik, ne varkaudet...
– Mitään ei voitu todistaa. – Ei niin.
Siispä et ole syyllinen, ainakaan juridisessa mielessä.
Onko edes muunlaista syyllisyyttä?
Laadin tarvittavat paperit. Otan sitten yhteyttä.
Erik, tässä korttini. Soita halutessasi milloin vain.
Osaan ulos omin päin.
Erik, minä tiedän.
Tiedän kaiken.
Oletan, että tupakoit.
Minun olisi pitänyt tehdä eteesi enemmän.
Puhuin luokanvalvojasi kanssa. Hän uskoo sinuun. Hän tietää...
Minun täytyi kertoa kotioloistasi. Hän oli ymmärtäväinen.
Lukioon on enää vuosi. Selviämme siitä.
Järjestin... En halunnut kertoa, ennen kuin asia oli selvä.
Vaihdat koulua. Sisäoppilaitokseen. Juna lähtee neljän tunnin päästä.
Minun oli pakko myydä vähän esineitä, kuten näet.
Lupaa minulle jotain, Erik. Katso minuun. Sinun on luvattava.
Tämä on viimeinen tilaisuutesi päästä lukioon.
Et saa pilata sitä. Lupaa minulle. Lupaathan?
Sängylläsi on uusia vaatteita.
– Milloin hän tulee kotiin? – Kaikki järjestyy. Tässä.
Mene leikkauttamaan tukkasi.
Erik Ponti? Harrastatko ratsastusta? Hyvä niin.
Koulussa ei ole talleja. Kävelymatkaa on pari kilometriä.
Siksi myöhästyin. Otto Silverhielm, oppilasneuvoston puheenjohtaja.
Esittelen tilat uusille oppilaille, eli Cassiopeiaan päin.
Alempiluokkalaiset asuvat vaatimattomammin.
Lopulta pääset Olympeniin, jossa me yläluokkalaiset asumme.
Viivyn vain vuoden.
Cassiopeia sijaitsee tuolla alhaalla.
Asut käytävän päässä olevassa huoneessa.
Jalat alas tuoleilta.
Huonetoverisi on Pierre Tanguy, kuulemma kunnon kaveri. Älykäs.
Hänen isänsä solmii kuulemma isoja kauppoja ulkomailla. Sveitsissä kai.
Tanguy ei ole mikään urheilija.
– Harrastatko urheilua? – Uintia. Minä uin.
Hienoa. Tätä tietä.
Kaikki peliin, pojat.
Syötä.
Stjärnsbergissä on maan parhaat yksityiset liikuntatilat.
– Uusi tulokasko? – Uimari.
Minun tunneillani sinutellaan. Tiedoksi vain. Anteeksi.
Berg menettelee, mutta huhutaan, että hän on sosiaalidemokraatti.
– Hyvältä näyttää. – Niin kuulemma.
ltse pitäydyn kuivalla maalla.
Kiitä onneasi, että pääsit tänne. Kysy, jos jokin vaivaa mieltä.
Täällä Stjärnsbergissä sovelletaan toverillista kasvatusta.
– Hei. Erik. – Pierre. Tervetuloa.
– Pidätkö Charlie Parkerista? – Se menettelee. Elvis on parempi.
Paikka vaikuttaa mukavalta. Hieno uimahalli. Millainen Berg on?
– Oletko sellainen urheiluhullu? – Kyllä kai. Entä sinä?
Arvaa. Hamrin teki kylläkin hienon maalin saksalaisia vastaan.
– Se ei silti voita hyvää kirjaa. – Pidän myös lukemisesta.
Oletko liian hieno yleiseen kouluun vai onko isäsi diplomaatti?
– Ei ihan niinkään. – Pidät kyllä hänestä.
Liikunnanopettaja Berg on ihan reilu meitä epäkelpoja kohtaan.
– Entä muut opettajat? – lhan mukiinmeneviä.
– Eikö kukaan lyö? – Ei. Täällä komento on oppilailla.
– Se on sitä toverillista kasvatusta. – Kuulostaa hyvältä.
Niin on aina ollut. Saatko hyviä arvosanoja?
En juurikaan. Tarvitsisin tukiopetusta matematiikassa.
Annan sitä puoleen hintaan. Saat rahat takaisin, ellei se auta.
– Mikä ettei. – Sukuvika. Siten isänikin rikastui.
– Arveluttavilla vakuuksilla. – Silverhielm mainitsi Sveitsin.
– Hänkö esitteli paikkoja? – Niin. Hän vaikutti mukavalta.
– Jotkut ovat sitä mieltä. – Mitä mieltä sinä olet?
Minulla ei ole mielipiteitä. On parasta olla ilman mielipiteitä.
Pidätkö elokuvista?
– Kukaan ei voita James Deaniä. – Mikä on lempikohtauksesi?
Se, kun katsellaan tähtiä. Sekä puukkotappelu. Entä sinun?
Se, kun toveri kuolee lopussa. ltken joka kerta.
Rehtori ja opettajat istuvat tuolla.
Tulokas istuu kauimpana. Joka pöydässä on johtaja ja varajohtaja.
Sinulla on Silverhielm ja Dalén. Älä puhu turhia ja muista pöytätavat.
Jeesuksen nimeen aterioimme. Herra siunatkoon ravintomme.
Anna kätesi armeliaan turvata kotimme ja isänmaan. Aamen.
– Tulet kai samalle luokalle. Johan. – Erik.
Tuletko sinäkin Tukholmasta? Minä olen Kungsholmenista.
– Emmekö istu luokittain? – Eivät kaikki.
Ala– ja yläluokat sekoitetaan vanhimpia oppilaita myöten.
Joka koululla on perinteensä. Kaikki sijoitetaan aateliskalenterin mukaan.
– Jospa ei ole aatelinen? – Sitten rikkauden mukaan.
– Entä loput? – He eivät kuulu tänne. Sillä selvä.
– Siitä voidaankin olla monta mieltä. – Johanin isä on sossu.
– Entä sinun isäsi? – Paskat siitä.
Mitä kuulinkaan? Sinä siellä, mitä kielenkäyttöä tuo on?
– En se ollut minä. – Älä urputa. Tänne.
– Saat vielä näppiksen. – Samanlaisen kuin Karlberg.
Ei se ole järin kauheaa. Pistoisku on pahempi.
Mennään röökille. Tuletko mukaan?
En. Minun pitää lukea. Nähdään.
– Jospa kieltäytyy näppiksestä? – Seuraa häpeäseisonta.
– Entä jos kieltäytyy siitäkin? – Saa viikonlopun lomakiellon.
Eipä tarvitse matkata kotiin.
Sama pätee tupakointiin. Lomakieltoa uhmaava erotetaan.
Sitä en tee. Tarvitsen hyvät arvosanat lukiota varten.
On parasta, ettei erotu joukosta, ja olla hissukseen.
Saakeli. Meidän pitää mennä.
Älä unohda männynneulasia. Se hävittää hajun.
Pierre. Miten käy, jos lyö takaisin? Pierre?
Olemme tutustuneet germaanikansojen jakautumiseen.
Germaaniset kantasuvut eroavat meistä slaavilaisista –
– jotka tulemme idästä päin.
Eroavaisuudet näkee tänä päivänäkin. Wagner.
Ei sittenkään. Luokassamme on tulokas. Ponti.
Asetu luokan eteen seisomaan.
Esimerkillinen tapaus. Mitä voimmekaan todeta?
Kiinteä katse. Kääntyisitkö profiiliasentoon?
Suora nenä, voimakas alaleuka, leveät leukaluut. Harmoniset kasvot.
Huomatkaa käsivarsien ja säärien kehittyneet lihakset.
Nämä ovat tyypillisiä piirteitä germaaniselle kansalle.
Tältä näyttäisi moni Kaarle Xll:n kaarlelaisista. Siniset.
Voit palata paikallesi.
Otetaan toinen esimerkki.
Tanguy. Tulisitko luokan eteen?
Koulun teräväjärkisin oppilas –
– mutta, mutta... Mitä näemmekään?
Syvälle painuneet silmät, huono näkö, lihakas nenä.
Kaltevat, pullonmuotoiset hartiat. Keskiruumis on kuin keila.
Lisäksi kapeat sääret ja taipumus lättäjalkoihin.
Kaiken kaikkiaan loistava esimerkki etelämaalaisesta tyypistä.
Allez.
Voimme vaivatta todeta silminnähtävät erot.
Kysymys kuuluu, miten voidaan hyödyntää tätä tietoa. Tätä oppia.
Onko ehdotuksia?
– Onko muita Melanderin kaltaisia? – Natsejako? Vain hän on jäljellä.
Tänne otetaan nyt juutalaisiakin. Koulu pursui aiemmin hänenlaisiaan.
– Miksi hän jauhaa moista paskaa? – Että mitä?
– Kuulin jotain. – Anteeksi. Taisin kiroilla.
Tänne.
– Kävimme keskustelua. – Käskin tänne.
Kieltäydytkö? Asetu sitten seinää vasten.
Kieltäydyn siitäkin.
– Tiedätkö seuraukset? – Viikonlopun lomakiellon.
Sinun pitäisi olla viisaampi. Tule.
Oi, voi. Tule.
Pierre, miten on laitasi?
Voinko uida pari altaanmittaa?
– Voinko uida pari altaanmittaa? – Olet uusi, etkö vain?
– Allas on varattu iltaisin. – Kenelle?
Yläluokkalaisille, neuvoston jäsenille ja koulujoukkueelle. Mene.
Miten koulujoukkueeseen pääsee?
– Mikä on koulun 50 metrin ennätys? – 29,6.
Uin tasan 29.
No niin, Lewenheusen.
Aika ylittyi kymmenesosalla.
Tervetuloa koulujoukkueeseen. Olen Karl von Rosen.
En voi onnitella. Mitä vähemmän erottuu joukosta, sen parempi.
Pitäisikö minun uida hitaammin?
– Miten sinä pysyttelet syrjässä? – Olen kirjatoukka ja pelkuri.
Ei ole erityisen hauskaa hakata pelkuriälykköä.
Sinulle käy kehnommin, vaikket sitä tajuakaan.
– Erik Ponti? Mene Olympeniin. – Mitä varten?
– Dalénin käskystä. – Minähän sanoin.
Voin tänään pitää itseäni voittajana.
Kuusi osumaa sinuun ja viisi häneen...
Kas, pikku uiskentelijamme.
Hän on hieman rääväsuinen tai yksinkertaisesti tyhmä.
– Sitä en ole. – Hyvä.
Sitten minun ei tarvitse selittää, miten kenkiä putsataan.
– Palaan pian. – Sitten siirryt näihin.
Kaikkien parien pitää läpäistä tarkastus. Hihat heilumaan.
Ei ikipäivänä.
– Piruako teemme hänen kanssaan? – Rauhoitu. Hän on uusi.
Mikset vain tehnyt sitä? Sinun pitää totella heitä...
– En voinut. Enpä ainakaan lyönyt. – Mitä tarkoitat?
– Mitä, jos neuvoston jäsentä lyö? – Saa potkut.
– Tulin päästäkseni tappeluista! – Jospa pitäisit matalaa profiilia?
– Jospa se ei vain käy? – Odota. Oletko lukenut Gandhista?
– Mistä? – Hän loi rauhan ilman väkivaltaa.
Kaikkiko järjestyy, jos vain kieltäydymme vainosta?
Olet kieltäytynyt kahdesti. Sinut tuomitaan.
Antakoot vain lomakieltoja. En puhdista heidän kenkiään.
– Onnistuuko väkivallaton vastarinta? – Tahdon ainakin uskoa niin.
– Niin minäkin. Nukutaanko nyt? – Nukutaan. Hyvää yötä.
– Erik, nukutko sinä? – Likipitäen.
Halusin vain sanoa, että olet ystäväni.
– Sinäkin olet ystäväni, Pierre. – Olet ainoa ystävä täällä.
Se pyörii, pyörii ja pyörii pyörtymiseen saakka.
ltse rakkauden huuma voi selittää käyttäytymisen.
Sen voima on niin väkevä, että se voittaa eläinten varovaisuuden.
Kiimainen urosmetso, tetrao urogallus –
– voi kiihkossaan käydä karjankin kimppuun, jopa ihmisten.
Voidaan sanoa, että sukupuolivietti pimentää harkintakyvyn.
Lukekaa aiheesta lisää Schulzin kappaleista 5 – 8.
– Siinä kaikki tänään. Kiitos. – Kiitos, maisteri.
– Tranströmer on oiva. – Hän on koulun paras.
Hänen piti päästä dosentiksi Lundiin, mutta joku muu sai viran.
– Varo vähän. Pyydä anteeksi. – Mitä niin?
– Kömpelyyttäsi. – Pyydä nyt vain.
Pyydä anteeksi, niin unohdetaan asia.
– En helvetissä. – Senkin rääväsuinen paskiainen.
– Pyydä anteeksi. – En ikipäivänä.
Sinut on nyt haastettu. Tulet ruutuun seitsemältä.
Mihin ruutuun?
Heitä on aina kaksi yhtä vastaan. Ellei ota kuonoon, on pelkuri.
Lyödyn pitää ryömiä pois ja anoa armoa.
– Saahan vastaan kuitenkin tapella? – Toki, mutta turhaan.
Sitä ei ole pakko tehdä.
Ei niin, mutta sitten haukutaan rotaksi lukukauden loppuun.
Yleisö janoaa verta. Se on surullisinta.
– Lyö, lyö, lyö! – Totteletko vastedes?
Etpä enää soita suutasi.
Anna tulla.
Riittikö? Sano jotain.
En tajua.
Tämä on edellisen tapainen.
Tahdotko saada turpiisi?
Mutta Erik...
– Ano armoa. – Anon armoa. Armoa.
– Mitä sanoit? – Anon armoa!
– Ryömi pois. – Ryömi, ryömi, ryömi!
Ala ryömiä.
– Haloo. – Minä täällä. Onko hän kotona?
Ei. lsä on ravintolassa. Siellä riittää töitä.
Hän ei ole isäni.
– Miten voit? Onko kaikki hyvin? – En tule lähiaikoina kotiin.
– Minun pitää lukea viikonloput. – Eihän kukaan kiusaa sinua?
– Olen saanut ystävän, Pierren. – Tiesinhän, että kaikki sujuu.
Enkö sanonutkin niin?
Seuraavana on Erik Ponti.
Näyttää siltä, ettei Rotta uskalla saapua paikalle.
Rotta, Rotta, Rotta!
Menen sisään.
Mennään tupakalle.
Hienosti tehty.
Keittiöhenkilökunnan kanssa ei veljeillä. Siitäkin seuraa potkut.
– Oletko ikinä... tehnyt sitä? – Harva se päivä.
En vainkaan. Entä sinä? Rotathan lisääntyvät nopeasti.
– Mihin tulokseen tulit? – X on yhtä kuin 18, ja y on –3.
''Hienosti tehty.''
Ratsia!
Hyvä, Markus, mutta käytä lopussa enemmän jalkoja.
Kiitos, pojat.
Olet vedessä kuin kotonasi. Ennen joulua on koulumestaruudet.
Miksi sitä kutsutaan Lewenheusenin pokaaliksi?
Hänen isänsä perusti palkinnon, joten pojalta odotetaan nyt voittoa.
– Uskon kuitenkin, että voitat hänet. – Enpä tiedä.
Tiedätkö, mikä on pahinta liikunnanopettajalle?
Se, kun todellinen lahjakkuus menee hukkaan.
Älä ikinä sorru siihen, vaikka saisitkin vihamiehiä.
– Olen jo saanutkin. – Näytä heille rehellisessä kilvassa.
Näytä, että pokaalin voittajan ei tarvitse olla Lewenheusen.
Keskikoulu iloitsisi saadessaan voittajan.
– Luuletko? – Taatusti. Niin ei ole ikinä käynyt.
Urheilu on demokraattista, Erik. Pidä se mielessä.
Kirjoittakaa vapaamuotoisesti.
Jotakin persoonallista eläimestä, jonka valitsitte.
Aloittakaa.
...yhtä huono matikassa kuin sinä.
Mitä tuli sanotuksi?
Huomio! Neuvosto kokoontuu illalla kahdeksalta.
Seuraavien on tultava paikalle:
Bergvall.
Lagerros.
Leffler.
Sekä... Rotta.
Hei.
– Mitä sait? – Kolme viikonloppua, hemmetti.
– Miksi? – Mitä he sanoivat?
Rotta. Sinun vuorosi.
– Lukisiko sihteeri syytökset? – Syytetty syyllistyy niskoitteluun.
3.9. klo 21.15 hän kieltäytyi Gustaf Dalénin käskystä puhdistaa kengät.
– Onko väite totta? Seiso suorassa. – Vaikuttaako se oikeudenkäyntiin?
Sinut tuomitaan viikonlopun pakkotyöhön rääväsuisuudesta.
Kirjaisiko sihteeri tuomion? Mitä voit sanoa puolustukseksesi?
Etkö tiedä, että keskikouluoppilaan on toteltava yläluokkalaista?
Minun piti putsata kasapäin mutaisia kenkiä. Se oli halventavaa.
Tätä tapausta ei tarvinne punnita enempää.
Olet syyllistynyt niskurointiin ja soittanut suutasi neuvostolle.
Tuomitsemme sinut kahdeksi viikonlopuksi –
– ja kehotamme sinua parantamaan tapasi. Onko selvä?
On, koska en halua potkuja koulusta. En silti putsaa pirun kenkiänne.
Käytät toistamiseen sopimatonta kieltä.
– Lisäviikonloppu ja anteeksipyyntö. – Minut tuomittiin jo.
Neljä viikonloppua ja kaksi arestissa. Pyydätkö nyt anteeksi?
En.
Siinä tapauksessa saat kaksi viikonloppua pakkotyötä –
– ja kahdeksan viikonloppua arestissa rääväsuisuudesta ja röyhkeydestä.
Voit poistua.
Lagerros: käytävien haravointi. Leffler: rappujen siivous.
Bergvall: lipputangon maalaus. Alkakaa mennä.
Rotta tulee mukaani.
Kaiva kuoppa. Tasan metrin pituinen, levyinen ja syvyinen.
Menikö perille?
Ryhdy toimeen.
Amerikkalaisuimarit kuulemma harrastavat voimaharjoittelua.
– Painonnostoa ja vastaavaa. – Siitä vain jäykistyy.
Olo kuitenkin muuttuu, ja vauhtia on enemmän kuin koskaan.
– Kävisikö tämä treenistä? – Kyllä. Jenkkien mukaan.
Toivotaan, että he ovat oikeassa.
Panehan töpinäksi. Kohta alkaa sataa.
Hieno suoritus. Tiedätkö, mitä teet seuraavaksi?
Sinun pitää tietysti täyttää kuoppa, ettei kukaan putoa siihen.
– Kuulitko, Rotta? – Kuulin.
Hyvä. Ryhdy toimeen.
Saitko pakkotyötä? Siksikö, ettet halunnut tapella?
– Se ei ole reilua. – Se on toverillista kasvatusta.
Minulla on kotipuolessa veli, joka muistuttaa sinua.
Hän ei puhu paljoa mutta raivostuu vääryyksistä.
Hänen nimensä on Mikko.
– Oletko kotoisin Helsingistä? – En vaan Savosta.
Meillä ylvästelevät neuvoston jäsenet saisivat huutia.
He eivät pääsisi pälkähästä, kuten valkoiset sodan aikana.
– Etkö kaipaa kotiin? – Kaipaan, mutta siellä ei ole töitä.
– Viihdyn hyvin täällä. – Marja!
Vaikka tienaankin 1 25 kruunua viikossa enkä saa kuulua järjestöön.
– Mikä nimesi on? – Marja.
– Erik. – Tiedän.
Löysin sen Savon.
Se on kuulemma Suomen luonnonkauneimpia seutuja.
Oivalsin, että haluan kirjailijaksi, vaikka isä vastustaa. Entä sinä?
– Suomalaiseksi. – Hienoa, mutta siitä ei saa elantoa.
– Lakimieheksi sitten. – Vai suomalainen lakimies.
Hauskaa viikonloppua, Rotta.
– Eikö Oscar Wilde ole hintti? – Wilde. Hän on kuollut.
– Saitko vahvistuksen opettajalta? – Ettäkö hän on kuollut vai hintti?
Varo nahkaasi.
– Etkö koskaan saa vapaata? – En, mutta ei se mitään.
– Etkö kaipaa vanhempiasi? – Enpä juuri.
Kummallista. Kotona on pakkassää –
– mutta täällä on niin lämmintä, että voisi lähteä iltakävelylle.
Ajattelin lähteäkin, seitsemän aikoihin.
Sinne metsään, missä tapaatte polttaa.
Elikkä seitsemän aikoihin.
– Hei. – Mistä tiesit, että käymme täällä?
Sen tietää, minkä tietää. Sinun ei tulisi polttaa.
– Valmentaja sanoo samaa. – En tarkoittanut ihan sitä.
– Ajattelin lähinnä hengitystäsi. – Pureskelemme männynneulasia.
– Sitten kaikki häviää. – Kaikkiko?
– Minäkinkö? – Et. Olethan tässä.
Kukapa haluaisi suukotella muurahaiskekoa?
– Anna mennä, Karlberg. – Teittekö sen?
– Mitä tyttö teki? – Nappaa pallo.
Mene paikallesi. Olet maalivahti.
Pulinat pois, pojat. Vipinää kinttuihin.
Hyvä yritys, Pierre!
On kaiken kukkuraksi luostariyö. Hieno, vanha perinne.
Useimmat pääsevät jäisellä suihkulla –
– mutta yksi roikkui ja parkui tuntikausia lipputangossa.
Varo vain, Erik. Uusia rääväsuita piinataan eniten.
– Milloin he tulevat? – Keskiyöllä kai.
Yllättääkseen heidän pitäisi tulla kolmelta –
– mutta he ovat niin malttamattomia, että tulevat kello 12.
– Mihin tuo on? – ltsepuolustukseen.
Koko 12 hengen neuvosto tulee. Saisit heti lähtöpassit.
Voisit nukkua Jakobsonin sängyssä.
Ei tehdä niin. Jään tänne.
– Nukutko? – Hulluko olet?
– Mitä pelkäät yli kaiken? – Potkuja. Tulevaisuus olisi pilalla.
– Tarkoitan sitä, mitä he tekisivät. – Hampaiden ja nenän rusikoimista.
– Entä sinä? – Unohda, että kysyin.
Mene vasemmalle. Minä menen oikealle.
Älä seiso noin lähellä.
Terveisiä Olympenistä!
Hyi hitto, mikä löyhkä. Minua yrjöttää.
– Mitä kello on? – Melkein kolme.
– Haluatko varmasti tehdä sen? – Palaan kymmenen minuutin päästä.
– Mitä he sanoivat? – Sanoin, ettei syypäätä tunneta.
– Silverhielm ei tyydy siihen. – Parasta saada asia alta pois.
Jeesuksen nimeen aterioimme. Herra siunatkoon ravintomme.
Anna kätesi armeliaan turvata kotimme ja isänmaan. Aamen.
Eikö kukaan tunne löyhkää? Paskaa!
Täällä haisee paska. Joku ei ole peseytynyt kunnolla.
Maistuukohan vanhimpien paska paremmalta kuin keskikoululaisten?
– Mitä Skeidahielm tuumii? – Sinä!
Kuulin, että olet maistanut. Söit ehkä omaa paskaasi.
Sinä löyhkäät, Skeidahielm, aina käsiäsi myöten.
Skeidahielm.
Lopeta!
Eiköhän jo riitä, pojat.
Kuka oikeastaan olet?
Jutellaan myöhemmin. Minun pitää nyt nukkua.
Rivissä ei puhuta, Karlberg.
Pitäkää etäisyys, pojat. Kaikessa rauhassa.
– Et saa tulla. Joku voi nähdä sinut. – Tahdon jutella. Tule.
– Tuletko katsomaan huomenna? – Haluaisitko?
– Haluan. – Sitten tulen.
– Voitatko? – Jos tulet, niin voitan.
Rohkenetko voittaa?
100 metrin vapaauinnin voittaja on Erik Ponti.
Vain 300 metrin vapaauinti on jäljellä.
Mitä teet, jos sinä ja Lewenheusen johdatte? Uitko täysillä?
Antaisinko hänen voittaa? On jopa urheilullisempaa jättäytyä pois.
Nyt ei ole kyse urheilullisuudesta. Olemme Stjärnsbergissä.
Halusin vain varmistaa, ettei kukaan vahingossa loukkaa itseään.
Lyömme heidät. Malta lähdössä, ettei sinua voida diskata.
– Kaikki on sovittua. – Siksi näytätkin niille penteleille.
Mitä tapahtuu, jos voitan?
Lupaan, ettei sinua vainota. Se on kunniakysymys.
Paikoillanne.
Voittaja ja kolmen uuden koulun ennätyksen tekijä on –
– Erik Ponti!
Kuulehan.
– Koristelen kuusta. – Näen sen.
Näen, että koristelet kuusta.
Erik.
Kultaseni, tervetuloa kotiin.
Olenpa kaivannut sinua. Miten pikku poikani voi?
Näytät kovin aikuiselta. Eikö vain?
Entäpä nuo tamineet? Poika näyttää raitiovaunukonduktööriltä.
Oletpa hieno.
Katso.
– Mitä tuohon on sattunut? – Ei mitään. Tässä.
Onpa hieno. Pannaan se tänne.
Onko sinulla nälkä? Syömme pian.
lsä toi ruokaa ravintolasta, kaurista.
Tämähän on vallan hyvä.
Kuinka monta kiitettävää tässä on?
Piruako tämä sitten on? Huolellisuus ja käyttäytyminen: tyydyttävä.
Mitenkäs Stjärnsbergin kasvattimme selittää sen?
Kenties asia liittyy niihin lomakieltoihisi.
Ajatella, että voitit koulumestaruuden uinnissa.
Ystävä hyvä, ei siitä nyt ollut puhe, eihän?
Onko sinulla selitystä?
En tahdo olla yläluokkalaisten juoksupoika.
– Mitä sitten haluat? – Olla rauhassa.
Rauhassako? Sinä tahdot olla rauhassa.
Äitisi pitää myydä perintönsä, jotta sinä saat olla rauhassa.
– Sitäkö tarkoitat? – En.
Etkö? Mitä pirua sitten tarkoitat? En käsitä laisinkaan.
– Je ne comprends rien, moi. – Montako otat, Erik?
Kiitos. Tämä näyttää herkulliselta. Pommes duchesses, ihanaa.
Kun minä en käsitä jotain, silloin keskustelemme ruoan jälkeen.
Sen teemme.
Aloita nyt, rakas.
Haricots verts, ihanaa.
Kas noin.
– Olemme jälleen ystäviä. – Jälleen ystäviä.
Marja!
Marja... Marja!
– Hei, Pierre. – Kiitos levystä. Se on mahtava.
– Mikä tuo on? – Avaa.
Jos aiot lakimieheksi, tarvitset lakikirjaa.
Ne eivät päde täällä, mutta silti.
Oikeastaan koulun lait eivät saisi mennä maan lakien edelle, vai mitä?
– Otatteko lisää? – Ei kiitos.
– Sinä siellä. – Mitä?
– En ole tehnyt mitään. – Älä purnaa. Tänne.
– En tule. – Sitten asetut seinää vasten.
– Enhän ole tehnyt mitään. – Neuvoston eteen kello 19.00.
– Miten meni? Mitä he sanoivat? – Kolme viikonloppua.
Näppiksestä kieltäytymisestä. Seuraavaksi joudun ruutuun.
Sanoit, ettei pelkuriälykköä hakata.
Ratsia!
– Seiso suorassa. Seiso suorassa! – Mitä oikein teet?
Seiso suorassa, Tanguy! Seiso suorassa, Tanguy.
Katso minuun. Hyvä.
Täällä on näköjään vuoteenkastelija.
Uusi tarkastus tunnin kuluttua.
Etkö tajua, että sinua he jahtaavat?
He ovat vain vaihtaneet taktiikkaa.
Päivää, maisteri.
– Päivää, maisteri. – Erik.
– Laadin uuden harjoitusohjelman. – Lopetin uinnin.
Mitä tarkoitat? Et voi. Olet koulun paras uimari.
Sanoit, ettei minua vainottaisi ja että se oli kunniakysymys.
Täällä ei ole kunniaa, vain erilaisia piinaamiskeinoja.
– Hei. – Et saa olla täällä.
– Etkö halua tavata? – Se on liian riskialtista.
– Paskat muista. – En tahdo menettää työtäni.
– Sinutkin voidaan erottaa. – Odota.
Olen pahoillani, Erik. Se ei käy. Ei nyt.
Rotta! Tule tänne tarkastukseen.
Rotta, tännepäin.
Hyvä, kun tulit, Rotta. Tarvitsemme todistajan.
Punkero aikoi juuri tunnustaa tupakoivansa salaa.
– Älä lyö häntä! Sinut erotetaan. – Totta. Pykälä 13.
Tupakointi sisällä johtaa välittömään erottamiseen. Pykälä 7.
Kuka sen todistaa? Rotta ja porsasko? Tämähän on oikea eläintarha.
Miten on sen tunnustuksen laita?
Taidanpa tumpata tämän.
Tumppaa tänne, senkin raukkis!
Mitä?
Katsotaan, tekeekö se niin kipeää kuin kuvittelet.
– Luvallasi todistajien edessä. – Millä tahansa luvalla.
Eikö kantti kestä, nilkki?
Pue päällesi, Tanguy. Ruutuun huomenna kello 19.
Tiedäthän...
Mitään tästä ei olisi tarvinnut tapahtua.
Jos kaikki noudattaisivat sääntöjä, elämä helpottuisi.
Pitääkö toverisi kärsiä, koska uskot olevasi ylitse muiden?
Pohdi asiaa.
Tule. Autan sinua.
Silverhielm on paha, mutta miksi? Syntyikö hän sellaisena –
– vai onko hän ollut täällä liian pitkään? Ehkä häntäkin hakattiin.
Jos keskikoulussa saa selkäänsä, voi kostaa myöhemmin.
Kierre vain jatkuu. Sattuuko pahasti?
Silverhielmin kaltaisia pitää vastustaa. He eivät saa voittaa.
Niin se vain on.
Oletteko nähneet Pierreä? Oletko nähnyt Pierreä?
– Oletko nähnyt Pierreä? – En matikan jälkeen.
Joutuuko hän tosiaan illalla ruutuun?
– Sinun ei tarvitse tehdä sitä. – Olen jo tehnyt päätökseni.
Teen sen. Muutoin tilanne vain jatkuu.
Ehkä minut sitten jätetään rauhaan. Sinäkin halusit asian alta pois.
Minä kuitenkin osaan tapella, paremmin kuin kuvitteletkaan.
Olen tapellut koko ikäni. Silloin tietää, ettei se ikinä lopu.
Auta minua sitten. Opeta minut tappelemaan.
– En voi opettaa sinua tappelemaan. – Olenko liian heikko?
Se on korvien välissä. Paskat siitä. Hyväksyn näppikset ja paskahommat.
– Etkö tajua, että on jo myöhäistä? – Miksi sitten kerjäät turpiisi?
Et tiedä sitä. Että saan turpiini.
Et ole ainoa, joka osaa tapella. Silverhielmiä pitää vastustaa.
– Kuka sanoikaan niin? – Voisinpa mennä sijastasi.
Luuletko olevasi minua parempi? Kuvitteletko olevasi ylitse muiden?
Sen tähden, ettet huuda, kun sinua poltetaan. Sehän on sairasta.
– Mitä haluat, että teen? – On samantekevää, mitä sanot.
– Menen ruutuun. – Ole sitten typerys.
Lyö, lyö, lyö, lyö!
Tanguy!
Pierre Tanguy, kärsi rangaistuksesi.
– Missä rottatoverisi on? – Anna tulla, Tanguy.
Siitä vain, pikku possu.
Anna tulla, punkero.
Pöö!
Tanguy, Tanguy, Tanguy!
Totteletko vastedes vai urputatko yhä?
– Lupaatko totella? – En lupaa mitään, pirun sika.
– Miksi nimitit minua? – Paskalta haisevaksi siaksi!
– Toistatko sanasi? – Skeidahielm!
– Vielä kerranko? – Skeidahielm.
Ryömi.
Ryömi!
En ikinä.
– Mitä kello on? – Melkein yhdeksän. Saitko nukuttua?
Vähän.
Annoit hienon iskun. Oletko harjoitellut salaa?
En. Kunhan mottasin.
Älä huoli. Menen puhumaan Silverhielmille. Tämä loppuu nyt.
Minun pitää mennä arestiin. Nähdään illalla.
Pärjäätkö?
Erik.
– Nähdään. – Niin nähdään.
Rotta, saat suorittaa erään sairastuneen pakkorangaistukset.
– Menen nyt... – Tuki suusi.
Tule.
Nämä kiilat on lyötävä tiukasti maahan 2 x 2 metrin neliöön.
Sitten menet arestiin. Onko selvä? Ryhdy toimeen.
Voit nyt mennä syömään.
Päästäkää! Päästäkää!
Päästäkää minut! Päästäkää!
Toivottavasti iskit kiilat kunnolla maahan.
Kalusi viemme viimeiseksi.
Miltä nyt tuntuu? Pelkäätkö?
En pelkää sinua milloinkaan, Skeidahielm.
Ensin kuuma vesi.
Tee se. Polta rotta! Polta rotta!
Tulehan tänne. Tee se.
– En tahdo! – Tee se!
Kaipaat näköjään vilvoitusta. Kylmä vesi.
Jätetään hänet makaamaan.
– Eihän. Hän paleltuu kuoliaaksi. – Tuki turpasi!
– Paleletko vielä? – Vähän.
Rakas Erik. Kun luet tätä, olen lähtenyt Stjärnsbergistä.
Älä pidä minua raukkana. Yritin niin kauan kuin pystyin.
Haluaisin sanoa kovin paljon mutten ehdi, koska taksi tulee.
Haluan sinun tietävän, että olet kaikista paras ystäväni.
Kirjoita tänne äitini osoitteeseen. Uskollinen ystäväsi Pierre.
PS: Strindbergini ja gramofoni eivät mahtuneet mukaan.
Kuluta niitä mielin määrin.
Sisään.
– Hei, Erik. – Hei.
Häiritsenkö? Makaat täällä jo neljättä päivää.
– Pitäisikö kutsua terveyssisar? – Ei, voin jo paremmin.
Kiertää huhuja.
Kuulin, että Silverhielm meni tällä kertaa liian pitkälle.
– Mitä oikein tapahtui? – Ei mitään.
Perin ikävää, tämä Pierren juttu. Toden teolla.
Millaisia ruojia oikein olette? Ettekö tajua, mitä olette tehneet?
Pierre oli koulun kaikkien aikojen lahjakkaimpia oppilaita.
Erik, olitte läheisiä ystäviä.
Mikset puolustanut häntä? Etkö voinut puolustaa häntä?
Voit vähintäänkin vastata. Oletko samanlainen pelkuri kuin muut?
Koulusta erotetaan, jos lyö neuvoston jäsentä.
Se, mikä erottaa ihmisen eläimestä, ei ole pelkkä älykkyys –
– vaan myös moraali, kyky erottaa hyvyys pahuudesta.
Te olette käyttäytyneet kuin elukat, kuin korppikotkat.
Tämä on häpeällistä. Kuulitteko? Häpeällistä.
Tämän pitää loppua.
Maisteri ei taida olla kaikesta perillä.
Siinä kaikki. Kiitos.
Ruutu tunnin kuluttua. Ota von Schenken mukaasi.
Erik! Erik! Erik!
Rotta on päättänyt hyväksyä haasteen pitkän epäröinnin jälkeen.
Kehotamme rangaistuksenvalvojia toimimaan Stjärnsberg–hengessä.
Aloittakaa.
Yksi kysymys. Lyönkö, kunnes kumpikin ryömii, vai riittääkö yksi?
Se on ohi, kun ulos ryömit sinä tai molemmat rangaistuksenvalvojat.
– Saanko lyödä mielin määrin? – Aloita nyt.
Dalén, katkon nenäluusi. Sinä, oletko oikea– vai vasenkätinen?
– Oikeakätinen. – Sitten katkaisen vasemman kätesi.
Lakkaa jaarittelemasta, Rotta.
Nenästähän oli puhe?
Ano armoa. Ano armoa!
– Armoa! – Ryömi!
Sinä myös. Ryömi!
Ryömi!
Tahtoisin puhua Marjalle. Pyytäisitkö hänet ulos?
– Marja on lopettanut. – Mitä?
Hän sai potkut. Hän matkusti kolme päivää sitten.
Todisteita ei ollut, muttei niitä näköjään tarvittu.
– Miksi hän lähti? – Sinunhan se pitäisi tietää.
Koska Linné nimitti ryhmää kryptogaameiksi –
– jossa krypto tarkoittaa kätkettyä –
– saamme ''kätketyn avioliiton'' tai ''kätketyn hedelmöityksen''.
Erik?
– Miten menee? – lhan hyvin.
Seuraavaksi otetaan fanerogaamit.
Von Leiven.
Vinberg.
Ponti.
Ponti sai kirjeen Suomesta.
Ratsia.
Löysin sen.
Tämä ylittää odotuksenikin.
''Sinun ei tarvitse pelätä, että sait minut pieneen päin.''
Lumppu ei osaa ruotsia. ''Pieneen päin.''
''Minulla oli pessaari päälläni.''
Paniko hän sen päähänsä pimpsan sijaan? Mitä?
''Olen pahoillani, että kävi näin, mutta se lienee molempien syytä.''
''Saatan rakastaakin sinua mutten usko, että näemme enää.''
Minäkään en usko sitä. Olet nussinut keittiöhuoraa.
Kun rehtori saa tämän, lennät oitis pihalle.
Seiskäämme suorassa.
lstuutukaa.
Ei Ponti.
Heti rehtorin puheille.
Ota tavarasi mukaan.
Hyvät herrat.
Marraskuu, tarkemmin sanottuna 6. päivä.
1632, Lützen.
Sumu on sakeaa.
Käy sisään.
Jos olen ymmärtänyt oikein, sinulla on jo pitkään ollut –
– vaikeuksia sopeutua Stjärnsbergiin.
Pitääkö se paikkansa?
Koululla on selkeät säännöt tällaisista tapauksista.
Erottaminen ilman päästötodistusta on ainoa vaihtoehto.
Soisin, että poistuisit koulusta...
Sanotaanko, että viimeistään huomenna kello 15?
llmoitan vanhemmillesi, mutta halunnet kertoa itse ensin.
Saanko kirjeeni takaisin?
– Minkä tähden? – Osoitteen. Kirjoitan hänelle.
Luulenpa, että sinun on paras unohtaa se tyttö.
Haluan sinun tietävän, että olet kaikista paras ystäväni.
Saatan rakastaakin sinua mutten usko, että näemme enää.
Seis! Ruoka on vain koulun oppilaille.
Haloo.
Haloo. Kuka siellä?
Erik, sinäkö se olet?
Haloo?
Olemme nyt kahden, Silverhielm.
Talleille on 2 kilometriä ja koululle vielä pidempi matka.
Voisit juosta. Olet vikkelä. Pääset kaiketi sadan metrin päähän.
– Mitä horiset? – Polvistu.
– Olet päästäsi vialla. – Käskin sinun polvistua!
– Tahdotko rahaa? Saat 1 0 000. – Etkö ole enemmän arvoinen?
Saat ne huomenna. Vannon aatelisen kunniasanallani.
Missä kunniasi oli, kun piinasitte Pierreä, kunnes hän luovutti?
– Entä kun löit, enkä saanut vastata? – Ärsytit minua!
– Olet ollut helvetinmoinen riesa! – Anna sormus tänne.
Tällaisen avulla voi tunnistaa mädän ruumiin, sekä hampaiden.
On työlästä irrottaa kaikki hampaasi, mutta takaan, ettet tunne mitään.
Olet hullu. Saat elinkautisen.
Todisteita ei jää, kun olen polttanut veriset vaatteesi.
Kerron tästä vain Pierrelle ja Marjalle.
Luulitko tosiaan, että tappaisin sinut?
En ole kaltaisesi, Silverhielm. En vain ole.
RUOTSlN LAKl
Nelinkertainen hurraahuuto.
Hurraa, hurraa, hurraa, hurraa!
Rakkaat työtoverit.
Onnittelunne liikuttavat minua.
Kiitokseksi haluaisin...
Taisimme saada vieraan.
Ponti. Oletko yhä täällä?
– Luulin, että asia oli selvä. – Kyse on kirjeestä.
Postilain pykälien mukaan asioita ei hoidettu oikein.
– Mistä postilaista puhut? – Oikeuksiani on loukattu.
– Lain mukaan on rikos riistää kirje. – Mitä ihmettä höpiset?
– Poistu oitis koulusta. Kuulitko? – Anteeksi, että keskeytän.
– Kuka olette? – Asianajajani.
Ekengren. Päivää, hyvät herrat.
Tämähän on ikävä tapaus kaikille osallisille.
Puhuin juuri pitkään hyvän ystäväni kanssa –
– joka sattuu olemaan tämän lehden toimittaja.
Hän kiinnostui suuresti Erikin tapauksesta.
Hän haluaisi tulla tekemään jutun koulusta –
– ja saada hieman lisätietoja Erikin tapauksesta.
Te ette kuitenkaan ehkä pidä sen kaltaisesta julkisuudesta.
Kuten näette, olen nyt varattu...
Juridiset seikat ovat täysin selvät.
Mitä arvelet, Erik? Voimmeko välttää rikosilmoituksen jättämisen?
– Kenties. – Anteeksi, mutta mistä on kyse?
Ellen tosiaan ole saanut tapauksen kaikkia tietoja...
Eikö rehtorin pitäisi saada kaikki tietoonsa?
Kuten sanottu, jos asialla on sellaisia laitoja –
– joista en ole tietoinen, haluan tietysti selvittää ne.
Suokaa anteeksi. Syökää kakkua sillä välin.
Saanko kirjeen takaisin?
– Kiitos avusta. – Ole siivolla loppulukukausi.
Soita, kun palaat kaupunkiin.
En ainoastaan toivo vaan uskon –
– että lähdette ulos maailmaan kantaen mukananne –
– sitä, jota ylpeänä kutsumme Stjärnsberg–hengeksi.
– Onnea matkaan. – Nyt alkaa tosielämä.
Ponti, onnea matkaan.
Erik, jos tapaat Pierreä, kerro terveiset minulta.
Erik, pidä huolta itsestäsi.
Noilla arvosanoilla pääset mihin tahansa lukioon.
Hän sai käyttäytymisestä välttävän. Onko se sinusta lupaavaa?
Ensin hän sai tyydyttävän ja nyt välttävän.
Miten selität asian?
Johtuuko se siitä suomalaisesta portosta?
– Siitähän saimme kuulla. – Hän oli tarjoilijatar kuten sinä.
Ruoan jälkeen keskustellaan.
Mikä sinua vaivaa?
Mitä oikein toljotat?
Mitä helvettiä sinä toljotat? Mitä toljotat?!
Nyt tulet perässäni.
Erik.
Anteeksi.
Hoidetaan asia päiväjärjestyksestä.
– Mitä pirua täällä on meneillään? – Se on loppu. Sinä lähdet!
Puolen tunnin päästä makaat sairaalassa puolisokeana.
Nenäsi ja molemmat käsivartesi ovat poikki.
Et tohdi kertoa, mitä tapahtui. Sinä vain ''kaaduit portaissa''.
Jos puhut poliisille, selviää, mitä olet tehnyt meille vuosikaudet.
Sinuun sattuu helvetisti. Kiljut, kunnes pyörryt.
Vannon, että teen sen. Kaltaisesi täytyy nujertaa.
Tämä on viimeinen kerta. Toista ei tule.
Luulin, että olisit jo Savossa.
– Minne matka? – Geneveen. Kaupalliseen kouluun.
– Etkö tahtonut kirjailijaksi? – Kaikkea voi tahtoa. Entä sinä?
Toimin tsupparina lakimiesfirmassa. Pitäähän tukiopetuksesi korvata.
– Olemme kavereita. Viis rahasta. – Niin, kun on yhtä rikas kuin sinä.
– Nähdään, Erik. – Nähdään, Pierre.